För länge sedan var världen full av under.
Det fanns äventyr...
spänning...
och bäst av allt - det fanns magi.
Boombastia!
Magin var till hjälp
för alla som behövde den.
Flame Infernar!
Voltar Thundasir!
Men den var svårbemästrad.
Så man skapade enklare lösningar.
Jag kallar den 'glödlampan'.
Vad enkelt det är!
Med tiden...
glömdes magin bort.
Men jag hoppas...
att det finns lite magi kvar...
i er.
FRAMÅT
Nu ska vi träna som värsta krigarna!
- Säg: 'Jag är en mäktig krigare!' - Jag är en mäktig krigare!
Godmorgon, morsan.
Låt bli, Blazey. Stygg drake. Tillbaka till hålan.
Grattis, min lilla vuxna karl!
- Mamma... - Torka inte bort mina pussar, hördu.
- Vad är det? - Du har pappas tröja på dig.
- Den passar ju till sist. - Min lilla knubbkind är fullvuxen!
Okej, mamma! Jag måste äta nåt före plugget.
Vi har knappt nåt hemma, jag måste handla.
- Aja baja! De är till födelsedagsfesten. - 'Fest'? Det är ju bara vi.
Bjud in kompisarna från naturkunskapen, då. De 'rockade' ju.
Så sa jag knappast. Och förresten känner jag dem inte.
På sin födelsedag ska man prova nåt nytt. Bli sitt nya jag!
På tal om det, har du anmält dig till körskolan?
Nej! Nej...
Jag vet att du är rädd för att köra, men...
Det är jag inte alls. Jag ska plocka bort Barleys spel.
- Du vet hur noga han är med spelbrädet... - Han måste plocka undan sina leksaker.
Halt! Dristar sig min broder till att störa en pågående kampanj?
Förr i tiden, Ian -
- skulle en 16-åring pröva sin styrka i Förtvivlans kärr.
- Här ska inte prövas nåt! Släpp mig! - Släpp honom.
Visst, men du är starkare än så. Du måste släppa fram din inre krigare.
Visst, morsan?
Du stinker, Barley! Dags att duscha!
Om du tog i lite skulle du nog kunna ta dig loss.
Ser du? Morsan kan släppa fram sin inre krigare.
Tack. Gå ut med soporna nu.
- Håll utkik efter en bortflugen grip. - Konstapel Bronco...
Barley, Barley, Barley...
Så fort staden vill riva nån gammal relik
måste jag masa mig hit och snacka med dig.
- Jag vet inte vad du pratar om. - Inte det?
Ni får inte riva fontänen!
Forna krigare på viktiga uppdrag drack dess flödande vatten!
- Barley... - De ödelägger stans historia!
- Kom in och vila bakdelen en stund. - Tack, älskling.
Hej, födelsedagskillen. Rullar degen in, eller degar du mest?
Jag gör bara en rostmacka.
Jag menar allvar, Barley. Tänk mindre på det förflutna och mer på framtiden!
Hon har rätt.
Du kan inte hålla på med brädspelet jämt.
Fornstora uppdrag är inget vanligt brädspel, det är ett historiskt rollspel.
Förr i tiden kunde kentaurer springa i 110 km/h.
- Jag har faktiskt bil. - Ian, du kan lära dig mycket av spelet.
- Vill du spela? - Nix.
Du kan bli en listig stråtrövare. Eller jag vet! En trollkarl!
- 'Jag lägger en besvärjelse över dig!' - Akta pappas tröja!
Jag minns inte den tröjan.
- Du har ju bara typ två minnen av honom. - Nej, tre.
Han hade stickigt skägg, knasigt skratt -
- och jag spelade trummor på hans fötter. Så här...
Femsekundersregeln!
Ingen fara, man fortsätter dra.
Barley...
Jag äter nåt på väg till plugget, bara.
Jag syr ihop den ikväll.
Vänta!
Enligt forna lagar måste jag dubba dig till man idag. Knäböj.
- Det behövs inte. Jag måste gå. - Då gör vi ceremonin i skolan istället.
Nej, nej, nej, det skippar vi. Hej då!
- Tjena. Heja Griparna! - Va?
- Pluggar du på Willowdale? - Nej, det här var pappas.
- Lightfoot? Wilden Lightfoot? - Ja.
Du skämtar! Jag gick på college med honom.
Det var väldigt sorgligt att han gick bort.
Tack.
Din pappa var superschyst. Väldigt självsäker.
Det märktes när han kom in i ett rum.
Han hade gräsliga lila strumpor varje dag.
Varför då?
Det undrade vi med. Han var modig, bara.
Jag önskade att jag själv var mer så.
Ja... Jag har aldrig hört nånting sånt om honom förut.
- Vad minns du mer? - Pappa!
Ledsen, grabben måste till skolan.
- Det var trevligt att träffas. - Detsamma.
'Modig'...
MITT NYA JAG
Säga ifrån mer.
Lära mig köra bil
Bjud in folk till fest
BLI SOM PAPPA
Dags för upprop.
Hej, Gorgamon. Kan du tänka dig att inte ha fötterna på min stol idag?
Tyvärr. Jag måste hålla dem högt för att få blod till hjärnan.
Det blir bara lite svårt att få plats.
Utan bra genomströmning kan jag inte koncentrera mig.
Du vill väl inte att det ska gå dåligt för mig i skolan?
- Nej. - Schyst, kompis.
Första vägprovet. Någon frivillig?
Vänster här.
Och så påfarten till motorvägen.
Visst, det är jag helt redo för.
- Trevlig och snabb väg... - Byt fil, bara.
- Visst. Om nån minut. - Byt fil!
- Jag är inte redo! - In till kanten...
- Vad ska vi göra i helgen? - Flytta till en coolare stad?
'Tjena, snubbar. Jag har fest i kväll.'
'Tänkte höra om ni vill komma över och gå loss på lite tårta.'
Så skulle ingen säga...
Stryk 'snubbar'. 'Gänget'?
'Läget, gänget?'
Läget, gänget?
- Hej. Ian, va? - Jag trodde inte att ni visste vad jag...
I alla fall...
Om ni gillar fester tänkte jag ha en fest.
Va?
Om ni inte har nåt för er, men det har ni säkert -
- och om ni också gillar tårta, så har jag en tårta hemma.
- Bjuder du oss på fest? - Där satt den.
Gärna. Vi har inga planer.
Säkert? Då kan vi ta bussen hem till mig.
Nej, nej, nej...
Är det födelsedagspojken jag ser?
Skåda! Er vagn står redo!
Känner du honom?
- Sir Iandore av Lightfoot! - Han verkar prata med dig.
Ian!
Hej, Barley. Vi hade faktiskt tänkt ta bussen.
Bussen? Icke!
Du och dina följeslagare ska färdas på Guinevere.
- Vem är Guinevere? - Min praktfulla springare!
Pinigt!
Så ja, tjejen. Jag lagar dig.
Han skämtar bara.
Du har nåt i ansiktet.
Vänta, du bara... Nej.
Nu kom jag faktiskt ihåg att min födelsedag är inställd. Festen, alltså.
Det fanns ingen fest, det var ett missförstånd.
Nu måste jag sticka. Hej då!
Ojsan! Ursäkta, jag ska bara arkivera p-böterna.
Kladdade de i ansiktet på dig? Jag torkar bort det.
- Kan vi bara åka hem? - Visst, vi utför ceremonin senare.
Då görs du redo för vuxenlivets prövningar.
I forna tider firade man med ett högtidligt uppdrag.
Men det var förstås inget mot riktiga prövningar.
Mamma?
MITT NYA JAG
BLI SOM PAPPA
PAPPA
- Du får aldrig den där att funka, Will! - Jodå.
Jag ställer mig här borta och ser den explodera.
Hallå? Hallå?
- Jag slår vad om att du inte lagar den. - Jaså, minsann?
- Du ser bara ut som om du har koll. - Jag försöker!
Kollade du batterierna?
- Du är hopplös... - Jag vet.
- Fungerar den, alltså? - Det får vi ta reda på.
Okej. Hej då.
- Du får aldrig den där att funka, Will! - Jodå.
Jag ställer mig här borta och ser den explodera.
- Hej, pappa. - Hallå? Hallå?
- Det är jag, Ian. - Jaså, minsann?
- Ja. Har du haft en bra dag? - Jag försöker!
Samma här. Men jag behöver helt klart hjälp.
- Jag skulle vilja vara med dig nån dag. - Jag vet.
- Vi skulle säkert ha jätteroligt! - Det får vi ta reda på.
- Ja, gärna! Vi skulle kunna... - Okej. Hej då.
Ja...
Hej då.
Men för... - Barley, om dina krigare gör intrång i mitt rike, så blir det krig!
Förlåt, morsan!
Världens längsta sabbatsår...
- Det där skulle ju jag göra. - Det är lugnt.
Du måste ha blivit upplärd av en mästersömmerska!
Ja, en väldigt ödmjuk sådan.
Hur var pappa i min ålder? Hade han alltid stort självförtroende?
Inte alls. Det tog honom ett tag att ta reda på vem han var.
- Jag önskar att jag fått träffa honom. - Jag med.
Men du vet, när pappa blev sjuk så kämpade han stenhårt -
- eftersom han så gärna ville hinna träffa dig.
Jag har faktiskt en sak åt dig.
Jag tänkte ta det efter tårtan, men du har väntat länge nog.
- Vad är det? - Det är en present från pappa.
- Vadå, 'från pappa'? - Vet inte. Till oss båda, sa hon.
Vad är det?
Han sa bara att ni skulle få det när båda hade fyllt sexton.
Jag har ingen aning om vad det är.
Det är inte sant! En trollkarlsstav! Pappa var trollkarl!
Han var revisor.
Sen började han med vissa konstigheter
när han blev sjuk, men...
Här finns ett brev.
'Kära Ian och Barley. För länge sedan var världen full av under.'
'Det fanns äventyr, spänning, och bäst av allt - det fanns magi.'
'Magin var till hjälp för alla som behövde den,
men den var svårbemästrad.'
'Så man skapade enklare lösningar.'
'Med tiden glömdes magin bort' -
- 'men jag hoppas att det finns lite magi kvar i er.'
'Så jag skrev den här besvärjelsen för att få se själv'...
'vad det blev av mina pojkar.'
'Besöksbesvärjelse.'
Otroligt...!
Besvärjelsen för honom tillbaka under en hel dag.
- Va? - Tillbaka till livet? Det går ju inte.
Jo, med den här!
- Kommer jag att få träffa pappa? - Will, din fina stolle... Vad är det här?
En sån kraftfull besvärjelse behöver en stödkomponent.
Farsan hade behövt... en fenixsten!
Wow...! Det finns bara ett fåtal kvar.
- Vänta! Är det här farligt? - Det lär vi snart få reda på.
- Vad? - En sticka.
'En kort tid jag får med er, låt mig hälsa på.'
'Tills morgondagens sol går ner får jag på jorden gå!'
Vänta, jag höll den fel.
'En kort tid jag får med er, låt mig hälsa på.'
'Tills morgondagens sol går ner får jag på jorden gå!'
'En kort tid jag får med er, låt mig hälsa på.'
'Tills morgondagens sol går ner får jag på jorden gå!'
Barley...
Jag är ledsen att ni inte har er pappa här.
Men det här visar hur gärna han ville träffa er båda.
Han försökte med vad som helst. Det är ändå en ganska speciell gåva.
Ja.
Vill du följa med och hämta tårtan?
Det behövs inte. Tack, mamma.
'En kort tid jag får med er, låt mig hälsa på.'
'Tills morgondagens sol går ner'...
'får jag på jorden gå!'
Vad sysslar du med?
- Vid Zadars tand! Hur...? - Vet inte, det bara började!
Fötter!
- Jag hjälper till! - Nej, Barley!
Pappa?
Han är bara ben!
Jag minns tydligt att han hade en överdel!
Vad har jag gjort? Det är ju hemskt!
Hallå?
Det är verkligen han.
Pappa! Du är hemma hos dig.
Han hör oss inte.
Vad gör du?
Ja, pappa. Det är jag, Barley.
Ja, det där är Ian.
Hej, pappa.
- Jag sabbade det! Han blir ben för evigt. - Nej, besvärjelsen varar bara ett dygn.
I solnedgången imorgon försvinner han för gott.
Okej, ett dygn. Det är ont om tid, men...
Vi lägger besvärjelsen igen.
Du, menar du. För att utöva magi måste man ha gåvan.
- Och min lillebror har magins gåva! - Jag kunde ju inte avsluta besvärjelsen.
Du har gott om tid att öva, för vi måste leta upp en ny fenixsten.
Aha! Vi börjar på den plats där alla äventyr börjar.
Mantikorans värdshus.
Den drivs av en orädd äventyrare som vet var man finner juveler, talismaner...
- Det är ju bara ett spel. - Verklighetsbaserat.
- Hur vet vi att värdshuset är kvar? - Det är det.
Mina år av träning har gjort mig redo för just det här.
Och det här är enda sättet att hitta en fenixsten.
Lita på mig.
Vad som än krävs tänker jag träffa pappa.
Hörde du, pappa? Vi ska ut på äventyr!
Kom igen, Guinevere...
- Vi kanske ska ta bussen. - Hon klarar det.
Ni lämnar nu New Mushroomton
Det är bara en utmärkelse jag fick i matten.
Du får se när vi kommer hem.
Vad pratar ni om där bak?
Det kändes knäppt att prata med pappa utan övre halvan, så...
Ta-da!
Tjusigt! Du ser ut precis som jag minns dig, pappa.
Vi grejar resten av dig på nolltid. Då ska jag presentera dig för Guinevere.
Jag har renoverat henne själv, från hjulbultar till AC.
- Att visa skåpbilen, är det din lista? - Vadå för lista?
- Vad är det där? - Saker jag vill göra med pappa.
Kasta boll, gå på promenad, få en körlektion.
- Berätta om mitt liv... - Schyst.
Men innan du lägger besvärjelsen igen måste du öva på magin.
- Boken är ju till ett spel... - Fornstora uppdrag är historiskt korrekt.
Även besvärjelserna. Så börja öva, unge magiker.
Okej, pappa. Då försöker vi med lite magi.
Gubben...?
Blazey...! Alltid snubblar man på den där draken.
Ville du ha lite tårta...?
MAMMA - STRAX TILLBAKA MED OTROLIG ÖVERRASKNING!
Aloft Elevar. Aloft Elevar!
Levitationsbesvärjelsen funkar inte. Ska jag ta Magisk åskvigg i stället?
Troligt att en magiker på nivå 1 skulle fixa svåraste formeln i samlingen!
- Vi håller oss till de enkla. - Inget händer ju! Säger jag fel?
Du sa rätt.
Men om en besvärjelse ska funka måste man tala ur hjärtats eld.
Hjärtats eld! Säg det med glöd, håll inte igen.
Aloft Elevar.
Nej, Aloft Elevar!
Aloft Elevar!
Nej, ur hjärtats eld!
Håll inte igen! Hjärtats eld!
Sluta säga 'hjärtats eld'! Det här funkar bara inte.
Du... Det var en bra början.
Repa mod, mannar! Vi är framme.
Mantikorans värdshus.
- Det ligger verkligen kvar. - Jag sa ju det.
Kom igen, pappa. Bra jobbat.
Jag sköter snacket. Vi måste visa mantikoran den respekt hon förtjänar -
- annars får vi inte kartan till fenixstenen.
- 'Kartan'? Jag trodde hon hade en sten. - Du är för rar!
Hörde du, pappa? Han är smart, men vet inget om äventyr.
- Nåt mer du har glömt att berätta? - Nej.
Stort grattis på din dag, det blir ett äventyr
att ordna ett kalas som nästan gör dig yr
Visst har stället förändrats med åren.
Men mantikoran är fortfarande äkta vara.
- En dagens soppa. - I bägare eller kittel?
Min fru, jag begär audiens hos mantikoran.
Givetvis, milord!
Mantikoran!
Nej, den riktiga mantikoran! Den orädda äventyraren.
Corey? Hon är där borta.
Hjälp! Här finns gripnuggets som skulle ha serverats för länge sen.
Är det där mantikoran...?
Stora, mäktiga mantikora!
Här kan ni inte stå!
Du är sen, Adolphus.
Du får faktiskt planera efter trafiken.
Då kanske din mamma ska skaffa egen bil!
Ers oräddhet...? Vi söker en karta till en fenixsten.
Då har ni kommit till rätt värdshus.
Jag har pergamentet ni söker. Skåda!
- En barnmeny... - Kul, va?
De bygger på mina gamla kartor.
Den mäktiga mantikoran ger ert äventyr sin välsignelse.
- Och här har ni kritor. - Underhållande, ers mäktighet.
- Men har ni möjligen den riktiga kartan? - Ja, den hänger därborta.
- Där är den! - Perfekt!
- Ni kan inte bara ta den! - Vi måste.
Vad är det där?
- Vår pappa. Vi kan få träffa honom. - Men då behövs en fenixsten.
Nej! Jag har slutat skicka ut folk på farliga äventyr.
- Varför då? - För att de är farliga!
Corey, karaokemaskinen är trasig igen.
Beklagar, men ni får inte kartan.
Lugn, mina damer! Ert äventyr fortsätter snart.
Jag grejar det här.
Nej, Ian!
- Madam mäktiga mantikora...? - Vad sysslar du med?
Det är inte läge, grabben.
Jag ger stället en stjärna i betyg.
- Jag har aldrig träffat min pappa. - Jag beklagar.
Om ni råkar illa ut, vem blir stämd och förlorar värdshuset?
Jag kan inte ta risken. Nu har jag viktiga saker att sköta.
Testar...
You haunt my dreams, my inbetweens
- Snälla! Vi behöver kartan. - Glöm det! Nu har jag pratat klart.
Men det har inte jag! Du kan inte riskera värdshuset, sa du.
Men mantikoran där ser ut att ha levt för riskerna.
Hon hade inga investerare eller löneutbetalningar att tänka på!
Hon kunde dräpa magmabestar när hon fick lust!
- Skulle du laga maskinen, eller? - Strax!
Visst, här är inte lika äventyrligt som förr.
Det finns ingen brokig skara som riskerar liv och lem för spänningens skull.
Än sen! Vem har sagt att man måste ta risker för att få uppleva äventyr?
Det har tydligen du sagt.
'Man måste ta risker i livet för att uppleva äventyr.'
Bord 32 fick kalla mozzarellastavar.
- Vad har jag gjort? - Det är inte för sent. Ge oss kartan.
Här brukade vara farligt! Och vilt!
- Jag brukade vara farlig och vild! - Farlig och vild!
Mitt liv är en lögn! Vad har det blivit av mig?
Åh nej...
Ut! Värdshuset är stängt för renovering.
Tyvärr, karaokemaskinen är trasig!
Nej, nej, nej...!
Vi måste sticka!
Aloft Elevar!
Helt otroligt! Du bara liksom...
Och bjälken bara svävade! Min brorsa är en trollkarl!
- Jag fattar inte att det funkade. - Nu fixar du farsans besvärjelse lätt!
- Fast vi har ingen karta. - Men vi har den här. Skåda!
På äventyr får man ta vad man har. Och det här är vad vi har.
Och lilla Kayla har redan löst gåtan.
Enligt Kayla måste vi leta efter 'Korpnäbben'.
Korpnäbben... där!
Stenen finns i bergen! Vi kan vara där imorgon bitti.
- Imorgon bitti? - Vi får ändå mycket tid med pappa.
Ja... Motorvägen leder raka vägen dit.
Lite för uppenbart. På äventyr ska man aldrig ta den rakaste vägen.
Under en kampanj i Fornstora uppdrag
tog Rosenhammar och jag den enkla vägen.
Han hamnade i magen på en gelékub.
Jag undvek samma öde genom att gå på magkänslan.
Och den säger åt mig att följa den uråldriga stigen, Fasornas väg.
- Motorvägen är snabbare. - Kanske inte i långa loppet.
Du vill att det ska vara som i dina rollspel.
Men det viktiga är att vi får så mycket tid som möjligt med pappa.
Så vi borde väl ändå ta motorvägen?
Ja, du har rätt.
Men om du hamnar i en gelékub får du klara dig själv.
Mantikorans värdshus ligger på höger sida.
- Hej. - Jag ville kolla läget. Hittat killarna?
Nej. Men jag är lite orolig, för det dök upp en knäpp familjegrej.
Det är inte likt Ian att rymma så där. Barley, visst. Men inte Ian.
Du borde inte behöva leta så här dags.
Nej, jag vet. Men de har säkert fattat eld.
- Eld? - Eld! Stället har fattat eld!
Mina pojkar!
Få bort den!
Ursäkta? Jag letar efter två tonårsalver.
Som sagt, det var två tonårsalver!
- Mina söner! Vart tog de vägen? - De letade efter en fenixsten.
Men bara lugn. Jag berättade om kartan, stenen och förbannelsen.
Jag glömde berätta om förbannelsen!
Du, hon är lite...
Dina pojkar är i fara! Men jag kan hjälpa dig.
Du ska ingenstans. Vi har frågor att ställa.
Jag vet vart de ska. Vi kan rädda dem!
Då var vi nog klara här.
'Mantikoran' heter jag.
Du har rätt, hon är lite... Inte undra på, med en sån skada.
- Det är bara en skråma. - Så du är expert på minotaurer?
- Mantikoror. - På mantikoror?
Då vet du knappast att när deras blod exponeras för luft, blir de tokiga.
- Det undrar jag. - Hon tappar redan greppet.
Låt mig rädda hennes liv innan det kostar dig ditt eget. Tack!
Lite avskildhet, tack.
Ligg här. Upp med huvudet lite.
Låt det inte dröja för länge.
Hör ni mig? Låt det inte dröja för länge, för...
Okej, hur hjälper vi mina pojkar?
Dig kommer jag trivas med!
Radio, strålkastare, bromsar, däck, fälgar...
Det syns inte nu, men förut var Guinevere rena skrothögen.
Kasta boll Ta en promenad
Vi hinner nog inte med alltihop, pappa.
Men det spelar ingen roll. Jag vill bara träffa dig.
Men vi ska fixa till dig och ta hem dig till...
Mamma! Barley, pappa kommer aldrig att hinna träffa mamma.
Oj... Då slipper du i alla fall träffa den nya snubben, pappa.
'Rullar degen in, eller degar du mest?'
Just det! 'Barley, Barley, Barley... Jämt är det nåt problem med dig.'
Är det så du härmar Colt? Du får jobba på det.
Nej... Kom igen nu, gumman.
- Du hade ju lagat den. - Lugn, Guinevere är bara lite hungrig.
- Mätaren visar ju fullt. - Den funkar inte.
Bara några droppar kvar.
Om det finns nån mack...
Kan man trolla fram bensin?
Rätt tänkt, unge magiker!
Förstoringsbesvärjelse! Förstoras dunken, förstoras bensinen inuti.
Småknäpp idé...
Ja, jag gillar den också!
Spänn av. Hjärtats eld. Nu kör vi.
Så enkelt är det inte.
Efter några formler är han visst Lufsfot den makalöse...
Förstoringsbesvärjelser är mer avancerade.
Man måste både tala ur hjärtats eld och följa en magisk lag.
En regel som får besvärjelsen att funka.
Här står: 'För att förstora ett föremål, förstora din uppmärksamhet på det.'
Medan du lägger besvärjelsen får du inte låta dig distraheras.
Aj! En sticka. Kan vi sandpappra staven?
Nej! Det är en urgammal stav som är magisk uti minsta fiber!
Okej, okej. Nu kör vi. Koncentration.
Nåt fel?
Det är hållningen som är lite...
Hakan upp, armbågarna ut, lite svank.
- Hur känns det? - Toppen.
- Och en sak till... - Barley!
Magnora Gantuan!
Bli inte rädd för magin.
Armbågarna! Upp med armbågarna.
- För högt! - Jag försöker koncentrera mig här.
Ja, koncentrera dig på dunken.
Koncentration...!
- Koncentration! - Barley! Äh, glöm det!
Det funkade!
Dunken är enorm! Och skåpbilen.
- Och du är... Åh, nej. - Vad hände?
Du krympte mig. En misslyckad
besvärjelse får konsekvenser.
- Du störde mig ju hela tiden! - Jag försökte hjälpa till.
- Sluta upp med det. - Gärna!
Det är jag, pappa.
Jag ska ordna det här, pappa.
- Vad ska du göra? - Leta upp en mack.
Då följer jag med!
- Jag behöver ingen hjälp. - Slipp, då.
Jag måste vila! Mina små ben är för långsamma.
Titta, en bensinmack!
Skönt!
Vänta, jag glömde.
Du behövde ju inte min hjälp.
Du behöver inte bära mig, jag är en vuxen man!
Pappa! Det är ingen fara, Barley är med mig.
Ja, effekterna ska gå över efter ett tag. Har jag växt nåt?
- Hörru! Knuffade du mig? - Hemskt ledsen, jag såg dig inte.
Gör om det, så ses vi i dina mardrömmar!
Det här blir vinst!
En påse sura karameller. Behåll växeln.
Ur vägen, bönstjälk.
För en tia på pump 2, tack.
- Vad gör du? - Skaffar mat!
Jag fixar det.
Ett par såna här också.
- Jag måste på toa! - Kan det inte vänta?
- Det är din ficka... - Kan vi få toanyckeln, tack?
- Skynda på! Jag vill komma härifrån. - Visst, jag går.
Det blir 12,99.
- Se dig för! - Har du problem, solbrillan?
Svara!
Ursäkta, jag vet inte var han har huvudet.
Kan den här kvällen bli värre?
Jag hade gärna flugit oss till pojkarna, men vingarna är inte vad de var.
Ingen fara. Angående förbannelsen...
Jag borde göra vingövningar varje
morgon, men du vet hur det blir.
- Förbannelsen - vad har den för effekt? - Förlåt. Det är en Väktarförbannelse.
Om de tar stenen aktiveras förbannelsen -
- och antar formen av en best som strider med dina söner till...
Hur hanterar de kriser?
Inte särskilt bra. En är rädd för allt, den andra inte för nånting.
- Den magra pojken är orädd av sig. - Du menar den stora. Barley.
- Nej, den lilla. Han sa vad han tyckte. - Va...? Men du kan hjälpa dem?
Varje förbannelse har en kärna. Ett kraftcentrum.
Blott ett vapen av ytterst sällsynt metall kan förinta det.
Mitt förtrollade svärd, Förbannelsekrossaren!
Fast du tycks inte ha det med dig.
Jag har sålt det. Kom lite efter med skatten...
Men jag vet precis var det finns!
Jag är på väg, pojkar. Försök att undvika trubbel...
Varför dröjer det...?
- Vem kallar du 'kufisk'? - Åh nej...
Du är inte lite fräck!
Jag säger bara att förr flög älvor omkring och spred glädje.
- Älvor kan inte flyga! - Nej, ni har låtit vingarna förfalla.
- Kallar du mig lat? - Nej, nej. Dina förfäder.
- Vad sa du om mina förfäder? - Jag menade inte...
Beklagar verkligen. Ni behöver inte flyga, med så schysta hojar.
Vi hade bara en historiediskussion!
Jag försöker ta hand om dig och pappa, och du gör det inte enklare. - Kom, pappa.
Nu är ni dödens!
- Vi är dödens...! - De orkar aldrig få upp hojarna.
- Vad starka de är...! - Vi kommer att dö!
- Det är låst! - Var är nycklarna?
Jag fixar det.
Kom igen, Barley.
Kör!
- Inte en chans. - Du blir tvungen.
- Varför startar den inte? - Man måste vrida nyckeln lagom långt.
Kom igen, Guinevere!
Lägg i O som i 'offensiv'!
Kör!
Nu måste du byta fil.
- Öka farten. - Jag är inte redo!
Du blir aldrig redo. Byt fil!
Snyggt!
Slå inte på Gwinny!
- Åh nej... De släpper inte in mig. - Ge tecken.
- Du har ju inga blinkers! - Sträck ut vänster arm.
- In med dig! - Fortsätt köra.
Barley!
Bergen ligger norrut. Ta dig över på andra sidan.
Vad i...?
Nu jäklar, solbrillan.
- Fokusera, Ian! - Det går inte!
Du måste, annars dör vi allihop!
Ta det kallt!
Vackert, Guinevere!
Gasa!
Vi klarar det inte!
- Hur gick det, pappa? - Han mår fint.
Tack vare sir Ian Lightfoots körning. High five!
- Vad nu? - Besvärjelsen mattas av.
Bort från mitt ansikte!
- Vid Chantors klo! Polisen! - Stanna, då.
- Jag har inget körkort. - Och min plånbok är pytteliten.
Gå ut ur fordonet.
Vad gör vi? Och hur ska vi förklara... pappa!
- Lång kväll? - Gå på den här raka linjen, sir.
- De tar pappa! - Jag vet. Maskeringsbesvärjelsen.
- Du kan se ut som vem du vill. - Om jag sjabblar igen, då?
Regeln är: 'Att använda mask är att ljuga, så endast sanningen kan duga.'
Så länge du inte ljuger, håller besvärjelsen.
Vem ska vi föreställa, då?
Du får följa med till stationen.
Vad står på här då, medpolispersoner?
- Konstapel Bronco? - Satt du med i bilen?
Bekräftar det. Och vi... eller jag tar fullt ansvar för killen där.
Ni kan överlämna honom åt mig.
- Jag ville vara framsidan. - Nej, jag sköter snacket.
- Du jobbar ju på andra sidan stan. - Jag ångrade mig.
- Något fel? - Lite stel i nacken, bara.
Sluta ljuga! Besvara alla frågor med en fråga.
Vad gör ni egentligen här?
Vad gör jag här? Ja, vad gör nån av oss här?
- Så har jag aldrig tänkt på saken. - Snyggt!
Du besvarade aldrig frågan.
Vi höll bara på med några bilkörningsövningar med Ian.
- Vem är Ian? - Är det Laurels son?
Ian är Laurels son.
Din styvson krängde hit och dit.
Ja... Den där killen är inte helt med idag.
Han ser lite obalanserad ut.
Och det gäller dig också.
Ska jag vara helt ärlig är jag inte jättebra...
på sånt här, och det känns jobbigt.
Jag svettas och vet inte vad jag ska säga.
Det känns som att allt blir fel och att jag är värsta kufen.
Stopp, stopp.
- Jag förstår nog vad som händer. - Gör du?
Det är inte lätt att bli ny förälder. Min flickväns dotter gjorde mig galen!
Precis!
Okej, han får gå.
Då tar jag med honom till bilen.
Det blir bättre, okej? Lycka till, Bronco.
Du med, konstapeln.
Fortsätt rulla in deg eller dega.
Det där var en bra Colt!
Jag avundas dig inte. Lightfoot-grabben är besvärlig.
Där håller jag faktiskt inte med. Ian är en riktigt god medborgare.
- Jag menar den äldre. - Va?
Han är ju en riktig sopa.
- Säg inte att du inte håller med. - Det gör jag inte.
Va...?
Jag menar... Okej, nu måste jag se till att Ian kommer hem.
Jag blir sen till jobbet. Känner mig hängig, menar jag.
Trött! Hängig och trött. Ses på måndag.
Bronco spårar ur...
Det var därför jag inte gifte mig. Gore binder sig inte.
Specter här. Kan ni koppla mig till konstapel Colt Bronco?
Jag vet inte vad som hände, Barley. Jag tycker inte att du är nån sopa.
Magin kanske fattade fel, liksom?
Ja...
Jag vet inte vad som hände. Barley!
Vart ska du?
- Kom igen, Barley... - Jag är ingen sopa.
- Det sa jag inte. - Magin sa det åt dig!
- Då fattade magin fel. - Magi fattar inte fel!
Du svarade på polisens fråga och magin
avslöjade sanningen. Eller hur?
Inte vet jag! Jag vet bara att allting hittills har gått snett.
- Ja, för att du inte lyssnar. - Hela grejen är ju din idé!
Men varken mantikoran eller älvorna fick jag hantera på mitt sätt.
- Du tycker inte att mina idéer är bra. - Joho!
Då tycker jag att vi tar Fasornas väg.
- Det skulle jag också tycka... vanligtvis. - Du ser!
Det är inget spel. Det handlar om pappa, och nu sitter han där helt vilsen...
Vad?
Vad sysslar han med?
Han känner nog vibrationerna i musiken. Och han dansar.
Wow... Han är urusel.
Ja, han är riktigt dålig.
Åh nej, han kommer hit... Nej tack, pappa.
Helst inte. Sluta.
Okej då!
Nej, jag är inte mycket för att dansa.
- Tänk dig hur övre halvan skulle se ut. - Säkert nåt i den här stilen.
Du dansade loss skosnörena.
Jag vill också se honom, vet du.
Jag vet.
Det är orättvist att kalla mig sopa om jag aldrig får chansen.
Gör bara en sak på mitt sätt.
Tror du verkligen att Fasornas väg är den bästa rutten till berget?
Okej.
Var är ditt förtrollade svärd, då?
Det ligger bakom dessa portar!
Får vi inte med oss svärdet är dina söner dödsdömda.
Varsågod, en vitlökskross.
Förbannelsekrossaren! Ett stort, förtrollat svärd.
Svärd? Svärd, svärd, svärd...
Här har vi nåt.
- Där har vi det! - Hur mycket?
Vi säger väl en tia.
Smitt av de sällsyntaste metaller, utan like i hela riket.
Vi ska aldrig skiljas åt igen, min vän.
Det har visat sig att det här svärdet är utan like i hela riket.
Så vi säger 10 000.
- Så kan du inte göra! - Och ändå gjorde jag det.
Du får faktiskt... - Hallå?
Enligt några kollegor är killarna på väg norrut.
- Mår de bra? - Jadå. Men konstaplarna sa...
Den här kvällen blir bara konstigare.
- Vet du vem jag är? - En bevingad björn och orm-tant?
- Lejon och skorpion-tant! - Jag håller med...
Jag behöver svärdet. Mina söner har en unik chans att träffa sin far, och...
- Du dödade henne! - Äsch, hon är bara tillfälligt förlamad.
- Så kan du inte göra. - Men det gjorde jag!
Ta svärdet!
Varsågod. Du får lite extra för besväret. Jättetrevlig butik!
Den där var fin.
TYVÄRR, VI HAR STÄNGT
Vad står på, Laurel?
Hallå! Är allt som det ska?
Jag måste lägga på. Pojkarna behöver mig.
Vänta! Jäkla ungar...
Vi är på äventyr, vår fader vi ska få hem!
Ty Lightfoot-bröderna är bäst, nånting nånting som rimmar på 'hem'!
Ja, vi är kvar.
Goder morgon, Lightfoot-mannar.
Välkomna till Fasornas väg.
Det är inte mycket till väg.
Det är ganska obebyggt, så vi kan stöta på lite vad som helst.
En centikora, vargdrake, gelékub...
Vad är egentligen en gelékub?
En väldig, grön kub som omedelbart fräter sönder allt den vidrör.
Vi kommer inte att stöta på en... Stanna!
- Vad är det här? - En bottenlös avgrund.
Det som faller ner där, faller för evigt.
Kom, pappa...
Kolla, Ian. En gammal vindbrygga.
Firar vi ner den där baddaren är vi på god väg till Korpnäbben.
Leta efter en spak.
Hittad. Men den är på andra sidan.
Okej, jag fixar det här.
Aloft Elevar.
Levitationsbesvärjelser har en räckvidd på högst femton meter.
Vilken kille va, pappa?
Vi behöver en Tillitsbro, en besvärjelse som bildar en magisk bro att gå på.
Säg bara: 'Bridgrigar Invisia.'
Okej, Bridgrigar Invisia...
Bridgrigar Invisia!
- Det funkade inte. - Jo, besvärjelsen är igång.
Man vet inte om bron funkar förrän man går på den.
- Tror du att bron finns, finns den. - Den finns inte!
- Inte med den inställningen. - Jag kliver inte ut på ingenting!
- Nu har vi ett rep. Dock i onödan, för... - Jag vill ha repet!
Men det behövs inte, för jag vet att du kan skapa bron.
- Jag dör, jag är död, mitt liv är över! - Jag har dig.
- Visst, du föll ner. Var det så farligt? - Ja!
- Lever du fortfarande? - Ja.
Nåt värre än det här kan inte hända. Det finns inget att vara rädd för.
Bridgrigar Invisia!
Du... Du fixar det här.
Så där ja!
Du måste tro på varje steg.
- Du håller i mig, va? - Jajamän.
Ian Lightfoot är orädd!
Helt otroligt!
Ja, men fortsätt bara! Inte titta bakåt, bara framåt!
- Du håller i repet, va? - Ja, det gör jag.
Jag är inte rädd!
Jag kunde stanna här ute hela dan!
Visst, men fortsätt. Vi måste ju träffa pappa.
Sista steget tar jag för dig, pappa!
Han klarade det!
Fantastiskt!
Hur länge var repet borta?
Inte mer än andra halvan.
- Jag behövde repet. - Gjorde du...?
Titta, Ian!
En korp.
I ledtråden på menyn stod det ju 'Korpnäbben'.
Ja. I bergen.
Men det kanske inte betydde bergen. Vi kanske ska följa korpens näbb!
En till korp!
Den kanske pekar på en till, och så vidare ända till stenen.
Jag ledde oss fel.
Jag sa ju att man kan lita på min magkänsla. - Visst, maggen min?
Kom, pappa. Med Guinevere är vi snart vid korpen.
Ni två...
ligger riktigt illa till.
Nej, Colt! Vi har hittat en besvärjelse som gör att vi kan få träffa pappa.
Er mamma sa att ni hade nån märklig familjegrej på gång.
Och märkligt är det ju.
Men ni ska banne mig inte oroa er mamma mer.
- In i bilen, så eskorterar jag er hem. - Sällan!
Jag räknar till tre.
Okej, vi följer med.
Han är ju polis.
- Vad håller du på med? - Vet inte.
Förstärkning! Skåpbil på flykt.
- Iandore Lightfoot bryter mot reglerna! - Tänk att jag flyr från polisen!
Du flyr inte från polisen, utan från morsans kille.
Nu flyr du från polisen.
Håll i dig!
Snyggt, Guinevere!
- Jag borde inte ha kört iväg... - Jo, det var suveränt.
- Blockera vägen med stenbumlingarna. - Hur då?
- Magisk åskvigg. - Den var ju svårast av alla!
Du är redo. 'För att bringa blixtens slag, följ då varje magisk lag.'
Du måste fixa allt. Tala ur hjärtats eld, självtillit, koncentration - rubbet!
Voltar Thundasir.
Voltar Thundasir!
Jag klarar det inte!
Vi får inte träffa dig, pappa. Och det är mitt fel.
Vad gör du?
Vad i...?
Barley...
Det var bara en gammal skrothög.
Kom, vi måste vidare.
Vänta.
Såg du, pappa? Lärlingen har blivit mästare.
Det ser ut som vatten.
Vad betyder X:et då?
På ett äventyr kan ett X bara betyda en sak.
Följer vi vattnet till slutet, hittar vi fenixstenen.
Enhörningar!
Coolt!
Vattnet kan fortsätta flera kilometer. Så mycket tid har vi inte.
Hade vi nåt att flyta på -
- kunde vi lägga en fartbesvärjelse på det och forsa fram!
Det finns inte mycket att flyta på.
På ett äventyr tar man vad man har.
Magnora Gantuan!
Accelior!
Det här var rätt häftigt, faktiskt. Vad kan du mer för besvärjelser?
Spetsa öronen, unge magiker. Jag vet allt som finns att veta om magi.
Vi vet vart de ska. De måste hindras från att släppa lös förbannelsen.
- Va? - Här ska krossas förbannelser!
Förbannelsen som skyddar stenen genom att bli en stendrake eller nåt.
Jag kan inte förklara, men vi måste hitta dem snabbt!
Det ska vi också. Riktigt snabbt!
Jag hade dem nästan, men Ian körde iväg.
- Starkt gjort. - Va?
Han är så rädd för att köra, som om...
- Jag stack mig i benet. - Vad står på, Laurel?
Du dödade mig nästan!
- Var kom du ifrån? - Du körde i vår flygled!
- Hur gick det? - Ingen fara.
Vår bil! Hur ska vi nu ta oss till dina söner?
- Kom igen, Älvligan. Upp i skyn! - Född att flyga!
Vad sägs om att motionera vingarna...?
Boombastia!
- Kom ihåg... - Visst ja.
Boombastia!
- Värsta naturbegåvningen. Tänk snabbt! - Aloft Elevar!
Snyggt.
Käka inte upp hela båten. Vi måste ju ta oss till tunnelns slut.
Bra tänkt.
Tänk att man är så nära att få prata med pappa...
Jag ska fråga om han tog sig nåt trollkarlsnamn.
Trollkarlar har ju så häftiga namn.
Alora den majestätiska, Birdar den fantasifulle.
Det blir fint att ha mer än fyra minnen av honom.
- Tre. Du har ju bara tre minnen. - Just det.
Har du ett minne av pappa som du inte har berättat om?
- Det är inget favoritminne. - Vad menar du?
När pappa var sjuk -
- skulle jag gå in och ta farväl av honom.
Men de hade satt en massa slangar i honom.
Han såg liksom inte ut som han skulle.
Så jag blev rädd...
och gick inte in.
Det var då jag bestämde mig för att aldrig bli rädd igen.
Nu händer det nåt där framme.
Den sista prövningen...
Fenixstenen finns på andra sidan.
Försiktigt, det kan finnas fällor.
Knappast, stället är ju typ tusen år.
Åh nej...!
Omöjligt!
En gelékub!
- Spring! - Vänta!
- Det är nån gåta här. - Hinner inte. Ta en sköld.
Hoppa! Lita på mig.
Aloft Elevar!
Ian...
Kliv inte på den.
Jag rörde den inte!
Voltar Thundasir!
Plattan har samma symbol som öppningen.
Då kanske vi skulle kliva på den? Jag ordnar det!
Det fungerar!
Omöjligt.
Ingen kan hålla andan så länge.
Vi klarade det!
- Stenen väntar bakom dörren. Ska vi? - Det ska vi sannerligen.
Vi har slutfört vårt äventyr och avgått med segern!
Vi är hemma igen.
Men vi tog ju Fasornas väg.
Vi följde korparna, färdades till vattnets slut...
Om inte X stod för att undvika vattnet. Eller är det en lägereld?
- Vi kommer på nåt. - Vadå? Vi är ju tillbaka i början.
Den måste finnas här. Om inte prövningen gällde ett annat uppdrag...
Det är förstås möjligt... Nej, fenixstenen måste finnas här!
Jag gick ju på magkänslan.
Åh nej...
Stenen finns vid berget.
Där vi kunde ha varit för flera timmar sen om vi hade tagit motorvägen!
Motorvägen var för uppenbar.
Jag borde inte ha lyssnat på dig!
Du låtsas veta vad du gör, men du har ingen aning.
För du är en sopa.
Du har sabbat min chans att få det jag aldrig fick!
- Vad ska du göra? - Vara med pappa den tid vi har kvar.
Vänta, Ian!
Vi kan fortfarande hitta fenixstenen, bara vi fortsätter leta!
Ian!
Nej, pappa. Han är inte här.
Kom igen... Var är den?
Följ vattnet.
- Upp ur fontänen... - Nej! Jag letar efter en urgammal sten.
- Visst, vi vet. 'Från forna tider.' - Nej, sluta!
Okej, okej. Jag ska gå.
Kan nån ringa polisen? Historiegalningen är här igen.
Prata öppet
Skratta tillsammans
Körlektion
- Jag är inte redo! - Du blir aldrig redo. Byt fil!
Körlektion
Kasta boll
- Tänk snabbt! - Aloft Elevar!
Skratta tillsammans
Berätta för honom om mitt liv
Jag vet att du är starkare än så. Min lillebror har magins gåva!
Håll inte igen. Du fixar det här.
Berätta för honom om mitt liv
Kom ner därifrån.
Ja!
- Barley! - Kolla, Ian!
Bakom dig!
En förbannelse...!
Spring, Barley!
Vill du ha stenen?
Ta den, då!
Mantikoran!
- Mamma? - Lugn, pojkar. Vi tar hand om...
Du kränger!
- Mamma! - Gå och träffa er pappa!
Om de stöter svärdet i bestens kärna så bryts förbannelsen. Kom!
- Jag är så ledsen för det jag sa. - Vi hinner inte. Solen går ner.
'En kort tid jag får med er, låt mig hälsa på.'
'Tills morgondagens sol går ner får jag på jorden gå!'
Dags att krossa en förbannelse!
Min rygg!
Jag är en mäktig krigare.
Jag är en mäktig krigare!
Skynda på, jag orkar inte länge till!
Nej...! Barley!
Den kommer tillbaka!
- Jag distraherar den. - Nej! Då missar du ju pappa.
Det är ingen fara. Hälsa från mig.
- Nej. Du ska få ta farväl. - Va?
Jag har haft nån som tog hand om mig.
Nån som peppade mig att bli mer än jag trodde att jag kunde.
Jag har aldrig haft nån pappa...
men jag har alltid haft dig.
Bridgrigar Invisia!
Boombastia!
Aloft Elevar!
Nej!
Nej, nej, nej...!
Ta vad jag har. Vad har jag? Ingenting!
En sticka! 'Magi uti minsta fiber.'
Magnora Gantuan!
Nej! Voltar Thundasir!
Ian!
Accelior!
Ian?
Vad sa han?
Han sa att hans trollkarlsnamn skulle ha varit Wilden den vimsige.
Wow. Det var ju... uselt.
Jag vet!
Han sa också att han är väldigt stolt över den person du har blivit.
Det är väldigt mycket tack vare dig.
Han sa nåt i den stilen också.
Och så bad han mig att ge dig en sån här.
För länge sedan var världen full av under.
Det fanns äventyr, spänning...
och bäst av allt - det fanns magi.
Se upp!
Mitt i prick!
Med ett hugg från mitt mäktiga svärd högg jag av bestens vingar!
Nån som vill ha tårta?
Och jag tror att med en gnutta magi i sitt liv -
- klarar man nästan vad som helst.
- Var det så du lagade skolan? - Ja.
- Var det även så du först ödelade skolan? - Också ja...
- Proffsigt. - Tack!
- Ska du till parken sen? - Ja, vi ses där.
Mamma!
- Lugn, Blazey! - Vem är en duktig drake?
- Hur var det i skolan? - Riktigt bra.
- Där har vi honom! Rullar degen in? - Nix. Degar mest.
Jag måste gå. Jag och mantikoran har utekväll.
Vi har en pågående 113. Rapportera, alla enheter.
Plikten kallar.
- Bilnycklarna. - Behövs inte. Jag är född löpare.
- Hur trivs du med nya bilen? - Guinevere II är toppen.
Snart har jag råd att lacka om den.
- Låt bli det. - Varför då?
Jag har redan fixat det.
Bästa vägen till parken är att ta Skräckens stråk.
För uppenbart. På äventyr ska man aldrig ta den rakaste vägen.
Översättning: Magnus Lässker Svensk Medietext